Dobro opravljeno, Tristan. Vzemi to. Tvoje je.
Še en dvoboj te čaka. Globoko vdihni.
Še en, pa je konec.
Wictred, lord iz Glastonburyja.
Tristan, borec Markeja iz Cornwalla.
Bojevnika, začnita!
Tristan! Tristan!
Dajmo!
Dajmo, Tristan!
Predaja.
Predaja!
Uspelo ti je!
Impresivna zmaga.
Seveda je od moža, ki premaga Morholta tudi za pričakovati, da zmaga tu.
V imenu Cornwalla
ponujam tvoji hčerki mesto na našem prestolu.
Prestol Anglije, združene pod enim kraljem.
Isolde.
Mogoče ti le tisti, ki ti je vzel moža, priskrbi drugega.
Tvoja sem.
Ne.
Tristan iz Aragona
te je dobil v imenu lorda Markeja iz Cornwalla.
Pridi. Gremo.
Pridi, Isolde. Pridi.
Uspelo nam je.
Hej!
Pusti jim, da jo odpeljejo čez morje.
Po poroki bom Isolde zanikal.
To zavezništvo se bo sesulo.
Tristan.
Princesa želi govoriti s tabo.
Svoje življenje si tvegal, da bi me dal drugemu.
Rekla si, da ti je ime Bragnae.
Zakaj si to storila?
Bog, kaj sem storila?
Preprečil boš to. Reci kaj.
Ne morem. Pridobil sem te v imenu svojega kralja.
Toda jaz sem tvoja. Dotaknil si se me in jaz sem se tebe. -Ni pomembno.
Je edina pomembna stvar, Tristan. Odidi z menoj. Kamorkoli bom šla.
Tvoja poroka bo ustavila stoletno prelivanje krvi. -Moja poroka z drugim.
Isolde. Živela bova s tem.
Morava.
Ne naredi mi tega.
Tristan, prišli smo do obale.
Kaj, če je čarovnica? Ali, če me ne bo hotela?
Hotela te bo, brat. Ti si nagrada.
Cvetlica! Poglej jo.
Moj gospod.
Isolde. Dobrodošla.
Ne bi mogel biti srečnejši.
Če bi bile stvari drugačne...
Če bi živeli v kraju brez obveznosti, bi bil z mano?
Tak kraj ne obstaja.
Pretvarjala se bom, da si ti.
Pridi.
Drgetaš.
Daleč od doma si. Še vedno sem ti tujec. Razumem to.
Toda ne smeš se me bati.
Moja edina želja je, da te osrečim.
Kot ženo. Kot žensko.
In upam lahko, da te nekega dne
dejstvo, da nisem popoln,
ne bo žalilo.
Lepo je. Si sama naredila?
Darilo je bilo.
Tristan. -Lahko za nekaj časa ostanem tu?
Seveda.
Malo je kislo, a poskusi.
Tristan!
Nisem ga še videl takega.
Mogoče bi se nekdo njegovih let moral pogovoriti z njim.
Mogoče.
Marke in Edyth pravita, da si se oddaljil.
Skrbi ju zate. Mene tudi. -Bi rekel.
Smeh na trgu, držanje za roke,
božanje po vratu, ko ti naliva vino.
Moj mož je. Vem čigavemu kraljestvu pripadam in zakaj.
No, priznati moram,
da sem mislil, da boš malo težje izvrševala svoje obveznosti.
Pozdravljena, gospa.
Mi ni dovoljen niti trenutek brez objokovanja?
Živim s tem, Tristan, kot si rekel, da morava.
Jaz živim v bolečinah, ko mislim na te trenutke.
Z vsakim pogledom, ki ti ga nameni, sem slabotnejši in slabotnejši.
V meni gori, kot bi gorel. Potem je tu še krivda, katere se ne morem otresti.
Te osrečuje, da to veš?
Rimski most...
Pridem lahko do tja, ne da bi me videli.
In kadarkoli bom šla tja, da bi le bila s teboj.
Dobrodošli, baroni Anglije, Rothgar in Orick.
Wessex, Kaye in Wictred.
Ko boš že kralj in njegova hči kraljica,
ali to pomeni, da bo Donnchadh prišel na kronanje?
Pomeni. Ob naslednji polni luni. Vsi bodo prisotni.
V mesecu dni se lahko veliko zgodi.
S tem v mislih,
in nestabilnostjo našega novega ozemlja,
bom imenoval naslednika.
Moja sestra je vzgojila enega, sposobnega, da vas varuje.
Moža strasti, silovitega v boju,
ki se je naučil ukrotiti svoje srce z glavo.
Dam vam Tristana iz Aragona.
Prvič po odhodu Rimljanov
je ta dežela stopila skupaj.
Ne morem biti tvoj naslednik. Melot mora biti. Tvoja kri je.
Poleg tega želim oditi na sever.
Ne spiš več na gradu, zdaj pa ne želiš biti moj naslednik.
Ne najdeš več tolažbe v svojem domu, teh zidovih, ki si jih pomagal graditi?
Ti zidovi so mi kot zapor. -Zakaj?
Vse kar sem si želel, je videti brez pomena.
Vse odkar si bil deček,
si žrtvoval vse zame, vse za ene sanje.
Zdaj si jih dosegel.
Naravno je, da čutiš nekakšno izgubo.
Ni pomembno, če si želiš biti naslednik. Si naslednik.
Kralj bom le, če boš ti moj naslednik.
Povedal bi bolj obzirno, če bi lahko. -Potem sem tvoj naslednik.
Mogoče je čas, da dobiš ženo. -Ne.
Ne moreš večno živeti sam. -Lahko.
Isolde?
Tristanu poskušam razložiti pomen ljubezni.
Mogoče bo živel brez nje. -Zakaj?
Tudi za druge stvari se lahko živi - za dolžnost, čast.
Te niso življenje, Tristan. So le oklepi življenja.
In prazni, če je na koncu
vse, česar se oklepajo, dnevi in dnevi brez ljubezni.
Ljubezen je dana od boga.
Ne meni se zanjo, pa boš nepredstavljivo trpel.
Potem ne bom več živel brez nje.
Dobro. Zelo dobro.
Pridi. Pozni bomo. -Pozni?
Bojevniki prijahajo ven ob polni luni.
Star običaj. Pogrešal te bom nocoj.
Koliko si jih ljubil pred menoj?
Nobene.
In po meni?
Nobene.
Lord Marke? Si v redu?
Nič ni ranjeno, razen mojega ponosa.
Tristan, govoriti moram s teboj. -Ja.
Niti kronanja še nismo imeli, pa sta Marke in Wictred že sprta.
Zdaj krši tradicijo in straši barone s tvojim imenovanjem za naslednika.
Skušal sem ga prepričati, da bi bil ti boljši.
Ja, no, mir je lahko enako varljiv kot vojna,
in bojim se, da se Marke ne za...
Poslušaj me!
Posvetiti se moramo Cornwallu, bolj kot kdajkoli. -Melot.
Žal mi je, da ni izbral tebe. Res mi je.
Lahko govorim s tabo?
Stric, videti je, da ne razumeš, kaj si tukaj storil.
Dovolj mi je tvojega stokanja! -Zakaj ne moreš...
Kaj misliš, je nastalo iz njih?
Samo življenja so bila.
Zalotila sem se, kako si predstavljam reči v tem prostoru.
Opremila sem ga - knjige, tam harfa.
Otroka.
Bi bil njegov ali moj?
Ne bi mogla reči, kajne?
Prijazen človek je, Tristan. Ne morem ga sovražiti.
Včeraj na trgu sem videla par, kako se drži za roke
in spoznala, da se midva nikoli ne bova.
Nikoli nič podobnega.
Brez piknikov ali neprikritih nasmehov.
Brez prstanov.
Le ukradeni trenutki, ki tako hitro minejo.
Ta je lepa. -Meni se zdi ista.
Meni je všeč tista. -Tristan, kje si se skrival?
Zdaj, ko si tu, bomo nocoj počaščeni s tvojo prisotnostjo?
Kje je...
Je bil že čas.
Kje je Isolde? -Ne vem zagotovo.
Prej je šla na sprehod v vrt...
Žal sem postala utrujena, zato sem se vrnila.
Moja krivda je.
Hočeta, da vaju dobijo?
Pravkar te išče.
Ne skozi grad. Videl te bo!
Rekla sem ti, da se bo to zgodilo.
Tukaj so še ena vrata, pozabljena.
To vodi v spodnji del grajskega stolpa.
Sovražim to. -Pohiti.
Pojdi.
Dovolj imam tega. Dovolj imam laganja zate.
Sita sem že. -Potem ne počni tega.
Služabnikov otrok je bil bolan, a zdaj mu je že bolje.
Nisem te vprašal kje si bila.
Tvoje srce tako hitro bije.
Res?
Isolde.
Je kaj, s čimer bi te lahko osrečil?
Želim te osrečiti.
Dobro mi je.
Zaljubljena je v Tristana. Intimna sta.
Če ju razkrijem, bo Markeju strlo srce in znesel se bo nad ostalimi baroni.
Kako?
Z Markevim prvakom iz vrst bom zavzel grad D'Or.
Neovirano boš lahko pripeljal svojo vojsko. Na obali ne bo odpora.
In tvoja cena?
Hočem Markejev prestol.
V nekaj letih, ko njegovo kraljestvo razpade,
bomo šli čez, in pobrali ostanke.
Tristan?
Lahko govorim s tabo?
Misliš, da je mogoče, da mož, zaslepljen od ljubezni...
Je mogoče, da ta mož ne vidi izdaje pred svojimi očmi?
To sem našel skrito med Isoldinimi rečmi.
Misliš, da ima ljubimca?
Je tebi kaj rekla?
Ne.
Mogoče bi ji lahko sledil. Jaz...
Ne morem prositi nikogar drugega.
Vem, vem kaj si misliš. Obnašam se kot otrok, toda...
Običajno znam razbrati z obraza.
Pri njenem, mislim, ne morem biti objektiven.
Tako nežen je. Samo pogledam ga in...
Resnično jo ljubiš.
Ja, res jo. Strašno.
Nisem se zavedal, kako sem bil prazen.
Drži me pokonci. Vznemirja me.
In ko vidim ta obroč, je obroč iz trnja.
Obroč ne pomeni nič. Zvesta je tebi.
Prepričan sem o tem.
Če tako praviš.
Naštel sem jih devet.
Če se pomaknejo naprej, naj tvoji možje razobesijo črno zastavo.
Si pripeljal spremstvo?
Ne morem pluti sam, pri svojem položaju, lord Marke.
Ne skrbi. Ostali bodo stran od obale.
Hči, pogrešal sem te.
Nečak moj, Melot, guverner Cornwalla.
In Tristan, morilec mojega najboljšega generala.
Dobitnik Isolde. Branilec zavezništva.
Srečen človek si. -Res je.
Tristan!
Brez potrebe me je skrbelo.
Lahko zaplešem s kraljico,
ali pa je Tristan na vrsti? -Ne.
Tako je. Nikoli še nisi plesal z Isolde.
Nova pesem za Tristana.
Počasna.
Zakaj si jo zažgal?
Saj veš.
Če se ne dobiva zdaj tam, bom umrla.
Še vedno bi te lahko kakšno reč naučil,
ples je ena izmed njih.
Obtoži ga zdaj. -Ne, ne.
Več kot obtožbo bomo imeli.
Je kaj narobe? -Samo malo utrujena sem.
Mogoče bi šla malo leči.
Seveda.
Prijatelji, prijatelji, poslušajte me.
Pozabili smo na polno luno. Ni čas, da odjahamo ven?
Ne, ne, ne. Ta noč zahteva izjemo.
Toda kronanje ne bi smelo zadržati tradicije.
Menda jo ne bomo že zanemarili?
Počastili jo bomo... ob polnoči.
Odjahajte ven!
Kje je Tristan?
Pogrešam Irsko.
Isolde, to se mora končati.
Kot bi me prosil, da neham dihati. -Ne gre več.
Sem. Tu čez.
Prosim, ne zapusti me.
Prosim.
Isolde. Tristan, kaj pa...
Ne.
Vidim kako je v Cornwallu.
Moj denar je dovolj dober. Moje zavezništvo je dovolj dobro!
Toda mojo hči podajaš med svojimi vojaki kot vlačugo!
Ni tako... -Tu ne vidim zveze zame.
S tem kraljem ni premirja!
Ne nudim zvestobe tej sramoti. Ne bom se boril za to.
Primite ju.
Poglej svojega junaka, stric.
Zdaj imam svoje junake.
So že na obali.
Dokaži svojo vrednost.
Če mož ne more obvladati svoje žene,
kako lahko vodi celo kraljestvo? -Ne more.
Ja. Prositi bi morali za mir.
Vse se bo razpadlo. Čutiti je že.
Prav imaš. Zelo malo časa je.
K sreči Donnchadh nikomur od vas ni zameril.
Prosil me je, da vam prenesem sporočilo.
Kaj je to?
Odškodnina za može, ki jih boste izgubili
med jutrišnjim Donnchadhtovim napadom na grad D'Or.
Bodimo odkriti. Naše ljudstvo potrebuje močnejšega vodjo.
Kdo bi to bil, Wictred? -Melot.
Predolgo mu že zanikamo njegovo zakonito mesto.
Obljubljam mu svojo zvestobo in ponujam nasledstvo.
Ta načrt mi je všeč.
Prišel sem se opravičiti. Sebičen sem bil.
Arogantno sem mislil, da sem mogoče dal dovolj
za teh zadnji devet let zvestobe, če ne tvoja ljubezen, potem vsaj spoštovanje.
Dom,
kraljestvo, življenje...
Zakaj ni bilo dovolj?
Povej mi.
Povej mi!
Ne zavedaš se kaj si storil!
Vse je uničeno! Vse!
Vse zato, ker nisi imel dovolj!
"Zvesta je tebi. Prepričan sem o tem."
Ti pijavka. Kaj bi bil lahko,
če ne bi stegnil te roke, da rešim tvoje bedno življenje.
Kako preklinjam tisti dan. Kako ga preklinjam.
No, užali me s svojo obrambo.
Potem bom razmislil o tvoji kazni.
Donnchadh koraka nad nas, medtem ko govoriva.
Mlada je, in grešila sta,
toda kralj gor ali dol, ne bom ti dopustila, da je raniš.
Kako dolgo?
Odkar si mislil, da je mrtev.
Ranjenega sem ga našla na obali Irske.
Skrila sem ga pred svojim očetom
in mu rekla, da mi je ime Bragnae.
Zato, ko je prišel na turnir, da bi osvojil Donnchadhovo hčer,
ni vedel, da sem to jaz.
Ves ta čas je moje srce pripadalo njemu.
In žal mi je.
Trudil se je močneje,
kot si sploh lahko predstavljaš, ker te ima rad.
Speljal jih bom ven in poskrbel, da Donnchadh zve za to.
Seveda. Seveda.
Veš, kot so se stvari odvile,
moram priznati, da sem imel oba že nekaj časa na sumu.
Tristana in Isolde? -Veš kaj mi ni bilo nikoli jasno?
Kako je to izpeljala. Kako je iz gradu prihajala in odhajala neopaženo.
Tunel. -Kaj?
Rimski tunel.
Pokaži mi.
Kaj je to?
Kraljeva volja.
Zbogom.
Vidva. Pojdita gor. Povzpnita se v stolp.
Povedala sem mu o Irski.
Dal nama je najino svobodo.
Zakaj imam občutek, da je narobe, da te ljubim?
Pojdi noter.
Tristan, če to storiva...
Za vse čase bi govorili, da je najina ljubezen uničila kraljestvo.
Zapomni si naju.
Tristan, ne! Tristan! -Ustavi!
Tristan! -Nehaj!
Isolde. -Tristan!
Zakaj? Tristan!
Tristan!
Gremo. Premakni se.
Gremo. Prihajajo.
Dvignite most.
Počakajte naju!
Pridite.
Spustite jih dol.
Pustite te tu. Pustite ostale ob vratih.
Dajmo. Bolj živo.
Skrijte živino in kurivo.
Postavite nekaj lokostrelcev na obzidje.
Vsi lokostrelci so nas zapustili.
Kot tudi polovica družin.
Pa ste vseeno ostali?
Če te to preseneča, smo že ranjeni.
Pridite. Pohiti!
Pridi. Pohiti. Gor! Dajmo.
Dajmo. Gor!
Zažgite ga.
Njihova volja je trdna kot mleko.
Obleganje nas bo uničilo.
Kje je Wictred s svojim ključem?
Vodi do rimske utrdbe v nižjem predelu.
To je poslano od boga.
Ščite gor! Ostanite strnjeni!
Kaj mu boš rekel?
Rekel bom, da je napravil neodpustljive napake, in da je čas, da odstopi...
Kaj je to?
Hitro.
Alarm!
Gremo.
Meri na čelo vrste.
Čakajo.
Podvizajte se!
Vpadajo iz shrambe.
Poskušaj spraviti vse ženske ven.
Tukaj so!
Irci so notri!
Sledite mi.
Po stopnicah!
Straži vrata. Naj nihče ne pride skozi. -Ti, pomagaj mi!
Pretrgaj verigo!
Tukaj. Naredite zid. Tukaj.
Ti. -Kaj se je zgodilo tu?
Nagrada za neumnost.
Ducat Ircev si je že utrla pot.
Prišel sem pomagat Markeju. -Vsi lažejo.
Nisem ga pripeljal sem. -Ne, jaz sem ga.
Zakaj?
Mislil sem, da nekdo verjame vame.
Ne bo nepovrnjeno.
Tristan... Jaz sem za črve.
Prisezi mi, da si zvest.
Kot sva brata.
Zgradi moj čoln.
Pazite na stopnice!
Tukaj so!
Zadržujte jih! Zadržujte! Pazite na stopnice.
Wictred!
Spušča most. -Izdajalec!
Marke, počakaj. Ne moreš!
Daj mi ščit! -Marke, ne moreš iti zdaj.
Ne! -Ostani tam!
Prinesite mi ščit! Obkoljeni smo!
Ustreli ga!
Tristan? -Je z njimi?
Ostani tam! -Ne, z nami je!
Udarjaj! Udarjaj! Močneje! Udarjaj močneje!
Tristan!
Tristan. Kako si prišel sem?
Stara skrivnost. -Skrivnosti.
Zdaj je v preteklosti.
V preteklosti.
Prebili so palisade.
Potem moramo biti močni.
Naredite prostor. Prostor!
Odmaknite se! Pustite me skozi!
Pripravite se!
Glejte! Glava izdajalca!
Boste vedno majhni možje, ki ne morejo videti kar je bilo
in se spet lahko zgodi?
Ni srednje poti!
Zato nas pobijte!
Ali ubijte njega!
Ustrezite jim.
Ustrezite jim!
Odpelji me od tod. Odpelji me do reke.
Princesa...
Pohiti.
Pripelji jo.
Marke, priti moraš. Potreben si v boju.
Vse bomo izgubili.
Odzvati se moram njihovemu klicu.
Jaz sem kralj.
Potisnili smo jih nazaj, kolikor smo lahko, vendar se držijo na južni poti.
Zbogom, prijatelj moj.
Vedi, da te ljubim, Tristan.
Kamorkoli boš šel, karkoli boš videl,
bom vedno s teboj.
Prav si imela.
Ne vem, če je življenje pomembnejše od smrti,
a je ljubezen večja od obeh.
"Moj obraz v tvojih očeh, tvoj se v mojih pojavlja.
In prava srčna bolečina na obrazu počiva.
Kje lahko najdemo dve boljši polovici,
brez ostrega severa, brez upogljivega zahoda?
Karkoli je umrlo, ni bilo razdeljeno enako.
Če sta najini ljubezni eno
ali pa ljubiva tako podobno, potem nihče ne more popustiti,
nihče ne more umreti."
Njuna ljubezen ni razdrla kraljestva. Legende pravijo, da je Marke
premagal Irce, obnovil grad D'Or in vladal v miru do konca svojih dni.
Isolde je potresla Tristanov pepel po rimskih ruševinah.
Na njegov grob je posadila dve vrbi, ki sta se prepletli skupaj
nato pa izginili.
Prevod: ZoMk